Vzdělávací program
v oboru
NÁVYKOVÉ NEMOCI

1.	Cíl specializačního vzdělávání
Cílem specializačního vzdělávání v oboru návykové nemoci je získání specializované způsobilosti osvojením potřebných teoretických znalostí a praktických dovedností v oblasti prevence, diagnostiky, terapie a rehabilitace návykových nemocí, umožňující samostatnou činnost v ambulantní a lůžkové péči.
2.	Minimální požadavky na specializační vzdělávání
Podmínkou pro přijetí do specializačního vzdělávání v oboru návykové nemoci            je získání odborné způsobilosti k výkonu povolání lékaře ukončením nejméně šestiletého prezenčního studia, které obsahuje teoretickou a praktickou výuku v akreditovaném magisterském studijním programu všeobecné lékařství na lékařské fakultě.
Specializační vzdělávání se uskutečňuje při výkonu lékařského povolání formou celodenní průpravy v rozsahu odpovídajícím stanovené týdenní pracovní době podle § 83a) zákoníku práce.
Podmínkou pro získání specializace v oboru návykové nemoci je zařazení do tohoto oboru a absolvování praxe v minimální délce 5 let.

Povinná praxe v oboru
a) psychiatrie
30 měsíců praxe v nespecializovaném (všeobecném) lůžkovém psychiatrickém zařízení, z toho:
6 úvodních měsíců akutní péče v akreditovaném psychiatrickém lůžkovém zařízení,
2 měsíce gerontopsychiatrie,
2 měsíce dětská a dorostová psychiatrie,
1 měsíc sexuologie,
1 měsíc krizová intervence,
6 měsíců praxe v nelůžkovém/ psychiatrickém zařízení,
b) návykové nemoci – 18 měsíců
12 měsíců praxe ve specializovaném lůžkovém zařízení pro léčbu návykových nemocí,
6 měsíců praxe v nelůžkovém zařízení pro léčbu návykových nemocí,
c) povinná doplňková praxe v dalších oborech
3 měsíce interní lůžkové oddělení včetně jednotky intenzívní péče,
2 měsíce neurologické lůžkové oddělení,
1 měsíc chirurgické oddělení,
d) doporučená doplňková praxe
2 měsíce ústavní ochranné léčení,
2 měsíce behaviorální (psychosomatická) medicína,
1 měsíc vězeňská psychiatrie,
2 měsíce péče o pacienty s neurotickými a osobnostními poruchami,
1 měsíc zdravotní péče v ústavu sociální péče,
1 měsíc geriatrické oddělení,
1 měsíc lázeňské zařízení pro pacienty s duševními poruchami,
e) účast na vzdělávacích aktivitách (nejméně 28 dní ročně), z toho:
-	povinný specializační kurz v IPVZ ve 1. – 4. roce vždy zakončený písemným testem – vždy 1 týden (celkem 4 týdny),
-	povinné absolvování podstatné části psychoterapeutického vzdělávacího programu schváleného Psychiatrickou společností a Společností pro návykové nemoci ČLS (např. výcviku v kognitivně behaviorální terapii), případně absolvování psychoterapeutického kursu organizovaného k tomuto účelu např. v IPVZ,
-	povinný kurz Lékařská první pomoc – 3 dny,
-	povinný seminář Základy zdravotnické legislativy – celkem 2 dny, z toho 1 den – Právní aspekty oboru návykových nemocí,
-	doporučena pravidelná účast na schůzích ČPS a SNN ČLS, případně na jiných akcích odborných společností, na kongresech a sympoziích a na vzdělávacích akcích IPVZ        a ČLK.
3.	Rozsah požadovaných teoretických znalostí a praktických dovedností, seznam požadovaných výkonů
Znalosti školence z vlastního oboru
•	Má přehled o současných teoriích duševních poruch, vč. návykových nemocí (biologických, psychologických, sociologických a biopsychosociálních), o meznících historie oboru a hlavních orientacích současného psychiatrického výzkumu a výzkumu v oboru návykových nemocí.
•	Zná psychopatologické symptomy, platnou klasifikaci, kritéria a obraz duševních poruch a poruch chování v dospělosti, dětství a v dorostovém věku, jejich diferenciální diagnostiku, dynamiku, průběhové varianty a rizika, prognostické ukazatele, komorbiditu, genetiku a epidemiologii, orientuje se v problematice kulturně podmíněných duševních poruch a poruch chování.
•	Je informován o pomocných vyšetřovacích metodách a jejich významu u konkrétních duševních poruch a poruch chování, počítaje v to i možnosti a základní metody klinického psychologického vyšetření a jeho interpretace.
•	Zná principy prevence duševních poruch a poruch chování i soudobé biologické léčebné metody, má přehled v psychoterapii a v socioterapii a v jejich komplexním využívání v léčebných postupech včetně mechanismů účinku, možností a rizik v ústavních                 i mimoústavních podmínkách, a to od fáze krizové intervence do fáze dlouhodobé rehabilitace.
•	Je obeznámen s náležitostmi preskripce a zásadami farmakoekonomiky.
•	Je informován o způsobech kvantitativního hodnocení aktuálního stavu a výsledků léčby, o pracovněposudkovém hodnocení jedinců s duševní/návykovou poruchou. Zná principy soudněpsychiatrického hodnocení v trestním i občanskoprávním řízení a zásady ochranného léčení.
•	Je obeznámen s obousměrným vztahem pacienta na jedné a rodiny a ostatního pacientova okolí na druhé straně, vlivem duševní poruchy na pracovní schopnost a kvalitu života, s postavením duševně nemocného/pacienta s návykovou poruchou na veřejnosti                 a s možnostmi jeho ovlivňování, s morálními aspekty oboru včetně situace výzkumu.
•	Orientuje se v problematice psychiatrické komorbidity (duálních diagnóz, souběhu několika (minimálně dvou) duševních poruch, resp. poruch chování z nichž minimálně jedna je diagnostikována jako duševní porucha, či porucha chování, vyvolaná účinkem psychoaktivních látek.
•	Orientuje se v psychiatrické problematice somaticky nemocných a v účincích somatické léčby na duševní stav.
•	Je informován o struktuře a organizaci zařízení pečujících o pacienty (zdravotnických       i nezdravotnických), se statistikou psychiatrické péče a péče v oboru návykových nemocí, administrativní, právní, etickou a ekonomickou problematikou oboru včetně zdravotního pojištění.
Praktické dovednosti
•	Umí hodnotit informace o pacientovi z jeho okolí nebo z doporučení do péče. Dovede posoudit jeho zevnějšek, psychomotorické projevy, navázat dle možnosti kontakt               a vytvořit permisivní a empatické prostředí. Dokáže identifikovat a interpretovat psychopatologické fenomény v pacientových verbálních i neverbálních sděleních               a dovede vést rozhovor k získání co možná kompletních informací o příznacích představujících kritéria duševních poruch a poruch chování, provést somatické vyšetření   a získané informace převést do písemného záznamu náležité formy.
•	Dovede provést psychopatologický rozbor zahrnující i zjištěnou dynamiku případné poruchy, její nepřítomnost dokáže rozpoznat a umí určit potřebu formy psychiatrické péče a režimu, posoudit pacientovu možnost kvalifikovaného vyjádření k eventuální hospitalizaci a vyvodit z toho právně odpovídající závěry. Z psychopatologického rozboru zvládne odvodit a zdůvodnit víceosou diagnózu nebo diagnózy aktuálně nejpravděpodobnější a vyjmenovat i alternativy méně pravděpodobné včetně způsobů jejich ověření. Umí zhodnotit konkrétní prognostické ukazatele, a to též vzhledem k riziku auto- a heteroagrese.
•	Je schopen vypracovat plán pomocných vyšetření od neodkladných k méně naléhavým s konkrétním zdůvodněním každého z nich.
•	Dokáže vypracovat komplexní léčebný plán, a to s přihlédnutím k pacientovu duševnímu i somatickému stavu, dosavadní farmakologické anamnéze, k prostředí, kde bude ošetřován, k aktuálně uznávaným léčebným postupům i ke konkrétním možnostem včetně ekonomických. Dovede zvážit přínos a riziko léčby duševních poruch v těhotenství.
•	Dovede rozpoznat návykovou nemoc i v komorbiditě s duševní poruchou, umí přizpůsobit léčbu duševní poruchy při komorbiditě s návykovou nemocí.
•	Umí provádět léčbu odvykacích stavů u různých typů návykových látek jak v lůžkovém zařízení, tak v ambulantních podmínkách.
•	Umí zvládat akutní duševní poruchy a poruchy chování, vyvolané psychoaktivními látkami.
•	Umí provádět krátkodobou intervenci a motivační rozhovor u návykových nemocí, umí používat strategie prevence relapsu.
•	Umí vést komplexní střednědobou i dlouhodobou odvykací léčbu a následnou léčbu pacientů s návykovými nemocemi.
•	Dovede správně indikovat péči v nezdravotnických institucích pro návykové poruchy, dokáže tuto péči zprostředkovat.
•	Je schopen hodnotit pacientův stav v průběhu péče včetně stupnicové kvantifikace eventuálních změn, používat monitorování hladin léčivých přípravků a interpretovat výsledky dodatečných pomocných vyšetření i obsah dřívější lékařské dokumentace k eventuálnímu diagnostickému přehodnocení, umí vystihnout okamžik vyžadující změnu režimu nebo způsobu léčby.
•	Dovede vyhotovovat předepsané písemnosti týkající se pacientovy krátkodobé                   i dlouhodobé pracovní neschopnosti, lázeňské léčby, formulovat podklady pro hodnocení způsobilosti k právním úkonům, příp. pro postup státních orgánů v trestních věcech, písemnosti náležící k výkonu ochranného léčení a dokáže pracovat s tabulkami pro hodnocení ztížení společenského uplatnění a trvalých následků úrazu.
•	Umí vytvořit patřičný terapeutický vztah s pacientem, informovat ho přiměřeně o jeho stavu, léčebných plánech, alternativách, cílech a rizikách léčby, poskytnout mu podpůrnou psychoterapii a získat ho dle možnosti k dlouhodobé spolupráci při léčbě. Dokáže pracovat s pacientovou rodinou (je-li to možné nebo přípustné) ve prospěch přesnější diagnózy, lepšího pacientova postavení a zajištění eventuální dlouhodobé spolupráce při léčbě.
•	Osvojil si principy účasti v terapeutické komunitě i zásady týmové a kolegiální spolupráce, a to v podmínkách různých typů psychiatrických zařízení a nezdravotnických zařízení pro návykové poruchy, dokáže výstižně referovat o pacientovi spolupracovníkům i na odborných setkáních, umí provést konsiliární vyšetření somaticky nemocného             a zhodnotit i podíl somatického stavu a somatické léčby na případné duševní poruše           a spolupracovat s ošetřujícím lékařem, či s terapeutem nezdravotnického zařízení           pro návykové poruchy.
•	Zná a umí vést předepsanou lékařskou dokumentaci a vyhotovovat písemnosti pro zdravotnické i nezdravotnické instituce, a to s použitím současných komunikačních technologií.
•	Pokud jako odborník veřejně vystupuje, dokáže to dělat v souladu s etickými principy       a se současnými odbornými poznatky a ve prospěch pacientů a lékařské profese.
•	Dokáže zpracovat z cizojazyčné, příp. domácí literatury přehledný referát na odborné téma, a to ve formě požadované pro písemná sdělení i ve tvaru přednášky. O odborných tématech dovede srozumitelně a přínosným způsobem informovat laickou veřejnost.
•	Všechny požadované znalosti a dovednosti umí předávat spolupracovníkům a dovede       je vést k samostatnému odbornému studiu.
Seznam požadovaných výkonů
Komplexně vyšetřit, diagnosticky zhodnotit, naplánovat léčbu a rehabilitaci a sledovat dynamiku stavu u pacientů s diagnostickou strukturou a v počtech uvedených v seznamu výkonů, seznámit se s odbornou činností nejméně v úsecích uvedených v části o povinné praxi v oboru a v dalších oborech.
Teoretické znalosti z ostatních oborů
Dětská a dorostová psychiatrie: orientovat se v teoriích o úloze rodiny u duševních poruch v dětství a v dorostovém věku a v alternativách jejich dlouhodobé dynamiky. Orientovat       se v návykových poruchách v dětském a dorostovém věku.
Gerontopsychiatrie: orientovat se v základních specifikách sociální a zdravotní situace        ve stáří. Orientovat se v návykových poruchách ve stáří.
Sexuologie: orientovat se v problematice antikoncepce.
Vnitřní lékařství: orientovat se v teoriích stresu a psychosomatických poruch (behaviorální medicíny). Znát obvyklý klinický obraz poruch, které mívají často v popředí duševní poruchu nebo poruchu chování. Být informován o nejběžnějších účincích léčivých přípravků v oboru často užívaných na duševní stav.
Hygiena a epidemiologie, infekční lékařství: orientovat se v problematice nejčastějších infekčních onemocnění se vztahem k duševním/návykovým poruchám (zejména infekčních hepatitid a infekce HIV), jejich prevence, detekce, opatření při zjištění infekce, spolupráce s příslušnými zařízeními při depistáži a léčbě infekčních onemocnění.
Neurologie: znát obvyklý klinický obraz poruch, které mívají často v popředí duševní/návykovou poruchu nebo poruchu chování, včetně poruch, způsobených škodlivým užíváním psychoaktivních látek.
Rehabilitační a fyzikální medicína: znát možnosti lázeňské léčby u duševních poruch.
Praktické dovednosti z ostatních oborů
Urgentní medicína: umět poskytnout neodkladnou resuscitaci a poskytnout úvodní péči pacientovi s poruchou vědomí.
Neurologie: umět správně indikovat a zdůvodnit konsiliární neurologické vyšetření.
Vnitřní lékařství: umět správně indikovat a zdůvodnit konsiliární vyšetření odborníka          ve vnitřním lékařství, umět přizpůsobit léčbu duševní poruchy při komorbiditě s vnitřním onemocněním. Umět přispět k týmové léčbě psychosomatických onemocnění.
Chirurgie: dokáže ošetřit povrchová poranění, související s injekční aplikací drog.
4.	Všeobecné požadavky
•	znalosti standardní dokumentace používané v oboru, hlášení substituční (opioidové) léčby, hlášení některých infekčních nemocí, hlášení o pracovním úrazu, hlášení nežádoucího účinku léčivých přípravků, náležitosti lékařské zprávy, dokumentace pro potřeby pojišťoven,
•	potřebná úroveň schopností pro komunikaci s pacienty, příbuznými i spolupracovníky,
•	základní znalosti posudkového a revizního lékařství, lékařské etiky, základních právních předpisů platných ve zdravotnictví, organizace zdravotnické služby a ekonomiky zdravotnictví a statistiky, problematika České lékařské komory,
•	schopnost provozní a administrativní činnosti a managementu týmové práce,
•	základy počítačové techniky jako prostředku pro ukládání a vyhledávání dat, odborných informací a komunikace.
Poskytování zdravotní péče s využitím zdrojů ionizujícího záření vyžaduje absolvování certifikovaného kurzu radiační ochrany.
5.	Hodnocení specializačního vzdělávání
a) Průběžné hodnocení školiteli v průkazu odbornosti vždy při změně odborného úseku činnosti, nejméně v šestiměsíčních intervalech.
Hodnocení postupu vlastního vzdělávání samotným školencem na základě písemných testů v povinných kurzech IPVZ.
b) Předpoklad přístupu k atestační zkoušce
-	absolvování povinné praxe se záznamem v seznamu výkonů a se zhodnocením školiteli v průkazu odbornosti,
-	absolvování vzdělávacích a vědeckých akcí v požadovaném rozsahu se záznamem v průkazu odbornosti,
-	úspěšné absolvování závěrečného písemného testu v povinném kursu v IPVZ v posledním roce přípravy,
-	předložení kompletního seznamu výkonů potvrzeného školiteli,
-	předložení vypracované písemné práce na téma předem projednané v IPVZ.

c) Vlastní atestační zkouška
- praktická část	–	vyšetření pacienta s vypracováním diagnostického rozboru, plánu dalších vyšetření, terapeutického a rehabilitačního plánu, prognostické úvahy a posudkového zhodnocení,
- teoretická část	–	3 odborné otázky a obhajoba písemné práce. 
6.	Charakteristika činností, pro které získal absolvent specializačního vzdělávání způsobilost
Lékař se specializací v oboru návykové nemoci je schopen samostatné činnosti při poskytování specializované péče v lůžkovém nebo nelůžkovém zařízení pro léčbu návykových nemocí, je schopen provádět konsiliární činnost pro jiné obory a podílet se na vzdělávání specialistů v oboru psychiatrie a návykových nemocí.